DÅ
Vi är inte de enda jägarna på planeten.
Demonjägare. Så tillitsfulla.
Jag har sett nog med monster -
- och jag menar riktiga monster, hemska.
Lucifer. Kära syskonbarn.
Oj, vad du har förändrats.
Du och jag behöver prata ut.
Du kan vara det enda som han fortfarande bryr sig om.
Det enda som kan få honom att visa sig.
Det har äntligen skett.
Vadå? Har du sluppit kvarsittning?
Jag och Jackie har kyssts.
UTANFÖR GUNNISON, COLORADO
Måste du prata om honom jämt?
"Tror du att han gillar mig? Jackie såg på mig."
- "Jag tror att han såg på mig." - Han gillar definitivt mig.
Du måste vara försiktig, Jess.
- Jag är inte dum. - Det vet jag.
Det är inte bara idioter som Ned och Charlie som kommer att ge sig på dig.
Ingen kommer att lämna dig i fred. Varken på skolan eller någon annanstans.
Okej.
Jag önskar att vi redan hade åkt. Kan du inte skaffa falskleg där du är 18?
Det är dyrt i Kalifornien. Vi måste spara ihop mer pengar.
Du kan sälja din samling.
Ja, när tiden är inne.
Jag får minst 900 dollar för mitt buffelmynt -
- och 400 dollar för örnmyntet.
Vad mycket.
Du, Jess.
Jag lovar att vi åker härifrån när jag fyller 18.
- Får jag se det? - Visst.
Det räcker.
Fisket är som bäst om morgonen, inte sant?
Jag ska bara kissa.
Matty?
Matty.
Jesse!
Matty!
Jesse!
Matty!
Har du suttit där sedan igår?
Sömn är den nya rökningen.
Vadå? Nej, det är det inte.
Att sitta är den nya rökningen.
Det kan inte stämma.
Dean, vi kommer att hitta Cass. Han är starkare än han ser ut.
Vi riskerade Cass och nu har Amara honom.
Av ett skäl. Det betyder att han är vid liv.
Jag har varit med Amara.
Hennes problem är större. De angår Gud och Lucifer.
Änglar som Cass är helt obetydliga.
Hon hade utan bekymmer dödat Cass om det hade skadat Lucifer.
Det har gått en vecka. Vi har inget att gå på än.
- Tror du inte att jag vet det? - Nå...
Vi återgår till det vanliga igen.
Vi tar upp arbetet igen, vi gör framsteg.
Det dyker säkert upp en möjlighet. Det är karma.
Karma har bara varit emot oss på sistone.
Ja.
Då får vi ge igen.
Spana in det här.
Libby Strauss. Försvann i närheten av Gunnison, Colorado.
Hennes vän påstår att Libby fördes bort -
- av en "mutantliknande varelse" med gröna ögon.
- Demon? - Det trodde jag också, -
- men hör här. Vännen följde efter -
- och fann Libby, men då var hon inte längre sig själv.
Hon var nu en grönögd mutant.
KVINNA BLEV MUTANT!
Bytte demonen kropp?
Det får vi ta reda på.
Hur många har försvunnit?
Sex. Alla de senaste 48 timmarna. De försvinner en efter en.
Låt oss börja med Libby Strauss.
Hon kom visst inte härifrån.
Hon och en vän besökte Tucson.
Libby anmäldes försvunnen först.
Är de övriga lokalbor?
- De är alla invånare. - Har ni några spår?
Det enda ögonvittnet vi har är hennes vän, och hon är inte helt trovärdig.
Varför inte?
Hon och Libby reste runt och provrökte olika cannabissorter.
Det så gott som rök från henne under förhöret.
En rusresa.
Har något liknande skett här förut?
För 27 år sedan -
- försvann ett dussintal invånare.
Tjugo år före det försvann åtta stycken.
På lika kort tid? Några dagar?
Samma tidpunkt på året också.
Hur långt tillbaka har folk försvunnit?
Där tar det slut. Staden grundades på 50-talet.
Innan de hittade kol här fanns bara skog.
Hur förklaras då försvinnandena?
Oftast inte alls. Folk flyttar ut och in.
Jag har själv bara varit här två år.
Det finns åldringar med egna teorier.
Så som?
Att staden byggdes på en indiansk begravningsplats.
Att skogsfolk är arga för att vi har tagit deras kol.
Vad tror du?
Det är en liten stad. Folk blir uttråkade. Man tröttnar och åker härifrån.
När några slår sig fria blir andra uppmuntrade att göra likadant.
Var 27:e år? Som ett urverk?
Just nu fokuserar jag på de aktuella försvinnandena.
Ni får gärna se över filerna och prata med vittnet.
Jag måste lugna ner panikslagna invånare.
Okej. Visst.
- Vad tusan är det som pågår? - Ingen aning.
Vad det än är har det rotat sig. Eller så kommer det tillbaka för mer.
Jag ser över rapporterna kring de andra försvunna.
Då får jag ta itu med cannabisbruden.
Du kommer tro att jag hallucinerade. Gräset var utblandat med PCP eller något.
Det gör inget, Cori. Berätta vad du minns.
Det finns inget som är för konstigt att nämna.
Den som förde bort Libby var blek och naken.
Förutom dess ögon.
Jag kan svära på att de lös grönt.
Den hade inte heller något hår.
Den såg ut som en man.
- Eller var det en kvinna? - Var det en man eller kvinna?
Den hade ingen...
- Penis? - Den hade ingenting.
Hade den inget könsorgan?
Inget alls.
Okej.
Minns du något annat? Ljud, dofter?
Jag minns ett ljud.
När jag hittade Libby stod hon bara där.
Hon skakade.
Det var obehagligt.
Libby?
Vad hände?
Det var inte Libby.
Jag vet inte vad det var.
Kom surret inifrån hennes kropp?
Vi hörde samma ljud precis innan vi blev påhoppade.
Gröna ögon, ett surr.
Gräs framkallar inte sådana bilder.
Eller hur, Sam?
- Jag var 18 år. - Syndare.
Det var på college, och antagligen oregano dessutom.
- Vilken rebell. - Idiot.
Jag har inte hittat någonting.
Inget om Genitalielös eller den grönögda darrande typen heller.
Demoniserade Genitalielös henne?
Vi ska väl inte kalla den för "Genitalielös"?
Jo.
Det vore undermåligt även för oss.
Något skedde verkligen. Må vara ögonen eller surret.
Du har rätt. Det kan inte vara en tillfällighet.
Jag hittade det här.
År 1989 hette sheriffen här Cochran.
Här är hans anteckningar. Inget om något surr.
Han verkade dock vara de försvunna på spåren.
Men hans anteckningar fick ett plötsligt slut.
Gav han sig också av?
Nej, han var sheriff i några månader till.
Sedan sa han upp sig och gick under jorden.
Jag har frågat folk på stationen, men det var länge sedan, så...
Inget?
Enligt operatören flyttade han till Florida,
- men det gav inget. - Precis som vårt fall.
Vänta lite nu.
De flesta vittnen från 1989 och 1962 är döda eller har flyttat, -
- men det verkar finnas en kvar från fallet år 1989.
Etta Fraser.
Vi åker och pratar med henne.
Din make var en av de som försvann år 1989.
Min andra make, och knappt ens det. Pete stannade bara några månader.
Begav han sig frivilligt?
Pete begav sig frivilligt både hit och dit.
Innan han försvann -
- bevittnade andra hur Pete kopulerade med två olika kvinnor i det fria -
- vid olika tillfällen.
Bevittnade folk själva akten?
Vad betyder "kopulera" för dig?
Pete gillade inte att visa upp sig, -
- men Doris Kagen och Missy Petersen tog tydligen -
- fram svinet i honom.
Doris och Melissa... Missy. De försvann det året också.
Just det. Till allas förvåning.
Jag satsar lånet på att Pete stack med den ena.
Men du anmälde honom försvunnen.
Han hade varit borta i tre dygn.
Jag trodde att han låg död i ett dike.
Vi kände först till kvinnorna långt efteråt.
Känner jag doften av vit salvia?
Du kan dina örter.
Ska du resa bort?
Ja, jag ska bo hos min syster några veckor.
Av något särskilt skäl?
Ni kommer att tycka att det är märkligt.
Den galenskap vi får höra hade förvånat dig.
Tja...
När Pete försvann -
- och vi hörde talas om kvinnorna -
- sa min mormor att han hade fått "tjattret".
Under en generation kring vårdagjämningen började, enligt henne, -
- folk att tappa förståndet.
De hade orgier och gängade i skogen.
Sedan försvann de och ingen hörde från dem igen.
Det skulle kunna förklara Pete.
Jag trodde aldrig på det hon sa, -
- men nu försvinner folk igen.
Hon sa alltid: "Elda salvia för att skydda dig själv."
Varför kallar hon det "tjatter"?
Det var ordet hon använde för att beskriva ljudet från skogen.
När orgierna ägde rum.
Som ett surr eller rasslande.
Nämnde hon något om gröna ögon?
Just det.
Om man hade fått tjattret -
- blev man så fylld av lust -
- att ögonen lös som smaragder.
- Vårdagjämningen alltså. - Den var igår.
Orgier, surrande grönögda monster. Låter som en urspårad fest.
Vi köper ett sexpack.
- Bara ett? - Strunt samma. Låt oss gräva vidare.
Var inte så mesig. Den här vägen är snabbare.
Och luktar kiss. Som du vill.
Kom.
Vi sprang när en annan grönögd typ dök upp från ingenstans.
Det var tränaren Hollister.
Grant Hollister?
Han hoppade på oss.
Hans tänder var spetsiga.
Han rev Cliff.
Jag hörde honom skrika, men jag sprang därifrån.
Han dödade Cliff.
Kände du möjligtvis igen paret?
Det var en av bröderna Deaver.
Den långa. Och mrs Limoski.
Är du säker på det?
Såg du någon annan?
Jag såg inte deras ansikten, -
- men det fanns säkert fler längre bort.
Förbi paret. Jag såg hur de rörde sig.
Paret som hade sex...
Liknade det en orgie?
Jag har aldrig sett en orgie.
- Inte? - Det räcker.
Ursäkta oss.
Vi har en död kropp, förutom en bit av hans nacke, -
- och alla de hon nämnde är försvunna.
Var försvunna.
Nu ligger de med varann.
Och så har vi det.
Förutom att brandmannen Rob ligger med bibliotekarien, -
- och att jag är vän med hans gravida fru, -
- finns det nu två vittnen som påstår att de sett... Ja, vadå?
Jag har ingen aning. Utomjordingar som anfaller människor?
Ja.
Vad är det här? En urspårad spansk fluga?
Jag kan utan att ljuga säga att detta är nytt för oss.
Jag får kontakta familjerna.
Visst.
Då har vi fått ett orgieliknande beteende bekräftat.
Precis som Ettas man.
Från tjattret.
Vi borde inspektera brottsplatsen.
Agent Lewis.
Lugna ner dig, Cori.
Var exakt då?
Okej, jag är på väg.
Cannabisbruden är utom sig.
Hon såg visst precis sin vän i skogen.
Hon är för rädd för att gå dit.
- Åk du. Jag inspekterar gränden. - Toppen.
Libby?
Det är många som letar efter dig.
- Är du skadad? - Nej, jag mår bra, tack.
Jag tror att den är död, Jesse.
Jag ville bara vara säker.
Vilka tusan är ni?
Du hade inte trott oss.
Hur länge har ni varit demonjägare?
Ihop? Ungefär sju år.
Vi har hört talas om er, men vi trodde att ni hade lagt av.
Det är en lång och lumpen historia.
- Hej. - Hej, Sam. Här är Jesse och Cesar.
- Ni är demonjägare, va? - Ja.
- Konstigt att vi aldrig har setts. - Vi är oftast i Mexiko.
- Ibland tar vi en sväng till Texas. - Härligt.
Det fanns inget i gränden förresten. Tack.
Vet ni vad det är vi jagar?
De kallas för Bisaan. Det är en slags cikadaande.
Vi har inte hittat något om dem.
De är sällsynta. Åtminstone i USA.
Det sägs att de härstammar från skogarna i Malaysia.
- Vad gör de då här? - Det vanliga.
Var 27:e år kommer de upp från jorden -
- och parar sig hej vilt i några dagar. Sedan dör den generationen.
Därefter upprepar sig cykeln.
De fortplantar sig.
Vi har med invånarna att göra.
De kröp inte upp från ett hål för några dagar sedan.
Så här verkar det ligga till.
Bisaan kan inte fortplanta sig själva.
Därför tar de över en mänsklig kropp.
De tar sig in genom munnen -
- likt en eremitkräfta som intar ett skal.
Men de bryr sig inte om att skalet är upptaget.
- Det förklarar Genitalielös. - Surret, då?
Det är så de kommunicerar. Det är ett parningsläte.
Och ni...
Dödar dem genom halshuggning.
Det verkar gå vägen.
Varför vet ni så mycket om det här?
En av dem tog min bror för 27 år sedan.
Jag beklagar.
Jag har väntat i åratal på att få utkräva min hämnd.
Därför hoppas jag att ni förstår att jag inte vill att ni lägger er i.
Berätta. Var har ni hållit hus?
I skogen där det hela pågår.
Letat efter hålor och räddat livet på er.
- Vadå? - Jo...
Ett av skälen till att vi har hållit oss i skogen -
- är att Jesse avskyr stan och alla i den.
Eftersom de är okunniga och värdelösa.
De tvivlade för 27 år sedan och gör det nog nu också.
Det är enfaldigt att inte följa upp spåren i stan.
Ingen hindrar dig från att prata med alla galenpannor.
Ni bråkar precis som bröder.
Nästan lika illa som oss.
Mer som ett gammalt gift par.
- Precis. - Okej.
Hur är det att slå sig till ro med en demonjägare?
Illaluktande. Lortigt.
Dubbelt så stor risk att bli påhoppad.
Du kommer härifrån, Jesse.
Vet du någonting om sheriff Cochran som jobbade med fallet år 1989?
Den jäveln var fullständigt inkompetent.
Han stack för länge sedan.
Vet du var han är?
Han sjappade. Försvann några byar bort.
- Han lever som en eremit. - Kan ni ta oss dit?
Han verkade vara något på spåren.
- Vi måste hitta hålan. - Jess.
Vi har genomsökt skogen i två dagar.
Det är där de är. Ni såg spåren.
Jag kan leta på egen hand.
Vi är på väg att förlora.
Jag kan följa med dig.
Vi kan utgå från där jag blev påhoppad.
Okej.
Hur länge dröjer det innan de försvinner?
Vi måste hitta hålan i kväll.
I morgon gräver Bisaan ner sig för att dö.
Då hittar vi varken dem eller deras ägg.
Jesse får vänta i 27 år till.
Vi är fyra nu.
Vi tar fast de jävlarna.
Annars får hans plågor aldrig ett slut.
Det måste vara svårt att se någon gå igenom det.
Ja.
Jag har inga syskon.
Men jag har sett det många gånger.
Någon som förlorar någon vid ung ålder.
Såret läker aldrig.
Nej.
Det är absurt.
Hur många demonjägare känner du till som har fått utkräva sin hämnd?
- Några stycken. - Jag också.
Men de blir aldrig sig själva igen.
Jag antar det.
Du måste ända hjälpa honom att hämnas.
Ja.
Jag letade säkert efter Matty i 10-20 minuter.
Jag skakade. Jag var panikslagen.
Jag försökte fokusera på att hitta honom.
Och det gjorde jag.
Hans gröna ögon stirrade på mig.
De var inte mänskliga.
Jag vände och såg aldrig om.
Såg du honom aldrig igen?
Alla i stan, inklusive min mamma, -
- trodde att ett pervo tagit honom.
Hon bröt ihop, började gråta.
"Varför kunde jag inte minnas hur personen såg ut?"
"Varför drog jag denna lögn?"
- Bor hon kvar? - Hon flyttade så snart som möjligt.
Hon tycker ännu att jag skulle ha agerat.
Räddat honom. Det tyckte alla.
Kunde de inte acceptera att ett monster hade tagit din bror?
Det var mycket de inte kunde acceptera.
Men det kunde Matty.
Han var en jättebra bror.
- Hur gick det? - Spring!
Jag struntar i om ni kommer från FBI.
Det har gått 30 år. Jag minns ingenting.
Förutom att de aldrig dök upp.
En av dem var min 16-åriga bror.
Många förlorade sin familj det året.
Men du hjälpte inte någon, va?
Jesse.
Mr Cochran.
Vi är här för att fler har försvunnit.
Samma tillvägagångssätt.
Nej.
Det är redan över.
Det är över.
- Cesar. - Tappade du den?
Nej, jag följde efter den.
Jag såg vart den tog vägen.
Jag har nog hittat hålan.
Tack gode Gud.
Det var nog därför han angrep dig.
- Han ville vara beskyddande. - För vadå?
Honorna. Hålan.
Det kan stämma. De lägger nog sina ägg nu.
Klarar du dig?
Ja. Vart ska vi?
- Det är en bit. - Det gör inget.
Jag försökte ringa Sam. Ingen täckning.
Tror du att hela kullen är där?
Om vi har tur.
- Kom igen. - Kör till.
Vi gör så här.
Lämna ett visitkort så ringer jag om jag kommer på något.
Du har ingen telefon, mr Cochran.
Det är inte mycket vi begär.
Berätta vad du vet.
Jag kunde inte hitta dem.
Det var mitt fel.
Jag tog mig aldrig upp igen.
Därför köpte jag det här paradiset och slog mig till ro.
Jag önskar er lycka till.
Snälla, Joe.
Jag var 12 år när min bror togs ifrån mig.
Jag la aldrig förlusten bakom mig.
Det var den personen i hela världen jag älskade mest.
Jag säger bara det här en gång. Det är dags för er att gå.
Vi vet vad som tog Jesses bror.
Och vad som tog invånarna både då och nu.
Jesse var bara ett barn då, men han berättade sanningen.
Det som rövade bort dem var inte mänskligt.
- Hur vet ni det? - Det är vårt jobb.
Jag såg ett av odjuren idag.
Jag visste att hon var något, -
- men inte vad.
Jag spårade upp en av varelserna år 1989. Den var sjuk och döende.
Jag följde den till sin... håla skulle jag tro.
Min dotter var där.
Några dagar innan dess hade hon åkt för att börja skolan igen.
Jag vet inte vad som hände sen.
Men hon var en av dem.
Du anmälde henne aldrig försvunnen.
Jag visste var hon var.
Alla som hade försvunnit låg döda där inne.
Hon och den andra varelsen hade nog dödat dem.
Jag försökte...
Jag försökte prata med henne, men hon attackerade mig -
- likt en rabiessmittad varg.
Med taggiga tänder.
Jag dödade henne.
Din jävel. Du har vetat hela tiden!
Du visste var de var när alla våndades.
Jag våndades också.
Såja, Jesse. Ta det lugnt.
Tror ni att någon hade trott mig? Monster.
Du sa att jag hittade på.
Vi hade kunnat berätta ihop och letat upp monstren.
De var redan döende. Och de försvunna hade redan dött.
Nej.
Du ville inte berätta att din dotter var en av dem.
- Ett monster. Därför dödade du henne. - Du, Jesse.
- Du dödade henne. - Jesse. Sluta.
Vad gjorde du? Förträngde du henne bara?
Låtsades du att hon hade gett sig av?
Det var bättre att begrava det.
Det hela.
Att låta invånarna tro att deras älskade hade gett sig av för...
Ett bättre liv.
Var hittade du henne?
Vid Taylor Creek.
Den gamla Donnelly-gruvan.
Kom.
Jag avskyr att bli av med kniven.
Du hade när som helst kunnat hjälpa mig.
Vad är det här för en plats?
En förlossningsavdelning.
Kombinerat med en underjordisk tunnel.
Hålan där.
Om det är en tunnel leder den så småningom uppåt.
Mödrarna är redan döda.
Hanarna skyddade inte dem. De skyddade äggen.
Det tar åratal innan de kläcks.
Det gör aldrig de här.
Jag har runt 20 liter bensin i bilen.
Jag hämtar den.
Har ni hittat hålan?
- Var är de? - I gruvan.
De kommer inte ut igen.
Jag ska bara ta hand om äggen.
- Allt bra? - Absolut.
Det är äntligen över.
Vill du göra slut på dem?
Vi ger honom en stund.
Jösses.
Hej, bror.
Jag har hittat Matty.
Jösses.
Herregud.
Han får en riktig begravning.
De andra, då?
Tänk inte på det. Vi tar hand om det.
Jo, du vet...
När du och pappa lämnade mig för att jaga -
- och jag inte hade hört något från er på ett tag -
- trodde jag att en vamp, en rougarou eller något annat -
- till syvende och sist hade fått fatt i er.
Jag funderade på vad jag skulle göra, vad nästa steg vore.
- Men jag hade ingen aning. - Vi kom tillbaka varje gång.
Ja.
Ta bara Jesse. Han klarade sig bra.
De jobbar bra ihop.
Det gör de.
Jag har tänkt -
- att de skulle kunna hjälpa oss.
Med Amara och Cass.
En ny synvinkel.
- Vi behöver förstärkning. - Ja.
Du gjorde det.
Vi gjorde det. Tack.
Vilken tur att ni hade en brandsläckare.
Jag trodde ett tag att hela gruvan skulle brinna upp.
Det hade du gillat.
Ungefär som 27 födelsedagar och julaftnar i en enda eldkula.
Ni är på gott mod för att ha varit i den där grottan.
Vi hade en överenskommelse.
När vi avslutat jakten, om vi fick tag på dem, -
- skulle vi dra oss tillbaka.
Vad bra.
Om inte ni behöver bli räddade.
Nej.
Vi klarar oss.
Hur ter sig friheten?
En liten gård i New Mexico.
Vi har avbetalat den i åratal, men bara varit där två gånger.
Vi ska avla hästar.
Om det inte går vägen är Jesse även ambulanssjukvårdare.
Ska jag underhålla dig nu, va?
Det är dags att börja leva.
Så du klarade inte av det.
- Det kändes inte rätt. - Nej.
Jag vet vad du menar.
Två demonjägare som tar sig hela vägen.
Det låter man vara.
Översättning: Viktor Hessel, Deluxe